‫בפרקים הקודמים...‬
‫למה צריך מכשיר איתור?‬
‫אמא אמרה לך שהעולם הוא מקום מסוכן, כן?‬
‫בערך מיליון פעמים.‬ ‫-אז אנחנו פשוט נזהרים טיפה יותר.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אנחנו חושבים שהאיש הזה‬ ‫עשוי היה להיות מעורב ברצח של סוזנה.‬
‫דני אמר שהוא צילם את התמונה הזו‬ ‫אבל זה לא יכול להיות.‬
‫אולי הוא חשב שכן.‬ ‫אולי הוא צילם תמונה אחרת.‬
‫אאוץ'!‬ ‫-אתה סתם מעמיד פנים.‬
‫האגו שלי מת שזה יהיה נכון.‬
‫באנו לכאן כדי לומר לך‬ ‫שאתה צריך להשתלט על האישה שלך.‬
‫אל תגרום לנו לחזור לכאן‬ ‫כדי לומר לך את זה שוב.‬
‫אוי, טום. מה עשית?‬
‫לנעול אנשים בבונקרים?‬
‫לגרור את סרינה בכל המדינה באמצע הלילה?‬
‫סרינה, אנחנו הולכות.‬ ‫-גברת פרייס, את בהשגחה פסיכיאטרית.‬
‫אין לכם שום זכות.‬ ‫-יש לנו צו בית משפט.‬
‫איפה שלא תהיי ולא משנה למה‬ ‫את לא יכולה לענות לטלפון כרגע,‬
‫אני יודע מה הגורל קבע להיום בערב,‬
‫אבל הפעם את לא תהיי באולפן‬ ‫ולכן גם סרינה לא תהיה שם.‬
‫הפעם מארה נמצאת במאסר,‬ ‫אז היא לא תוכל ללוות את סרינה החוצה.‬
‫הפעם בארי לא יחכה ברכב‬
‫והפעם יש לך אותי,‬
‫אז הגורל מוזמן למרוח לי דבש על כל התחת‬ ‫ואז לנשק לי אותו בכיף.‬
‫ילדה טובה, סרינה.‬ ‫תישארי לך שם, בטוחה בביתך.‬
‫אני צריך ללכת למצוא איזה דנ"א,‬ ‫אבל אני שומר עלייך.‬
‫אני רוצה את מה שאת רוצה, לורה,‬
‫לגרום לך להרגיש שוב כמו עצמך‬ ‫בהקדם האפשרי.‬
‫אני חושבת שזה דבר טוב, לא?‬ ‫ששתינו באותו הצד של המתרס.‬
‫כן, זה אכן דבר טוב‬ ‫ואני כבר מרגישה הרבה יותר טוב.‬
‫אז בואי נהפוך את ההתקדמות הזו למשימה‬ ‫העיקרית שלנו. איך התוכנית הזו נשמעת לך?‬
‫היו לך כמה ימים עמוסים, מה?‬
‫ביום רביעי לקחת את בתך לטיול ספונטני‬
‫להוואי בלי לומר לבעלך שאת עוזבת.‬
‫באותו הלילה דקרת גבר בעזרת עט נובע.‬
‫בלילה שלאחר מכן, התלבשת כמו נערת ליווי‬ ‫וניסית לשרוף אותו בעודו בחיים.‬
‫בלילה שאחרי הצמדת לו לראש‬ ‫מפעמים שפעלו בעוצמה מלאה.‬
‫הוא רצח חמש נשים חפות מפשע.‬ ‫-וזה מכעיס אותך מאוד.‬
‫את טוענת שהאקדח שהיה עלייך נפל‬
‫מידי מתנקשים מקצועיים שרדפו אחרייך‬ ‫ברחבי בית החולים הפסיכיאטרי‬
‫שבו אמך מטופלת.‬
‫ואת גם אומרת שאדם עלום שם כלשהו‬ ‫מתכנן לפגוע בבתך.‬
‫בואי נדבר רגע על ההיבט התורשתי,‬
‫האבחנה של אמך קשורה‬ ‫במחשבות שווא או בפרנויות?‬
‫אני יודעת שאני זקוקה לעזרה.‬ ‫אילו רק יכולתי להיות עם בתי במהלך היום‬
‫וגם בערב, תחת השגחה, כמובן,‬
‫אני מאמינה באמת ובתמים‬ ‫שזה היה עוזר לי להתמקד‬
‫בעבודה שעליי לעשות.‬
‫אנחנו בשלב מוקדם מאוד בתהליך.‬ ‫-כן, זה נכון,‬
‫אבל זה יאפשר לך לבחון אותנו יחד, כמשפחה.‬
‫תוכלי לבצע הערכה מקיפה יותר.‬
‫בעלך יצטרך לתת את הסכמתו.‬ ‫-תוכלי להתקשר אליו?‬
‫למה היה לאמא אקדח?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫לכן היא נמצאת שם,‬ ‫כדי שהרופאים יוכלו לעזור לנו לפענח את זה.‬
‫חשבתי לעצמי שאולי כדאי לי לתת לה את‬ ‫מתנת יום השנה מוקדם יותר כדי לשמח אותה.‬
‫היא לא היתה בכמוסת הזמן.‬ ‫את יודעת לאן היא נעלמה?‬
‫בכלל לא ראיתי אותה.‬
‫- שיחה נכנסת -‬ ‫- בית החולים "אול סולס" -‬
‫טום פרייס.‬
‫אני כבר חוזר, בסדר, חמודה?‬
‫זה לא מוקדם מדי?‬
‫לורה מציגה טיעונים משכנעים למדי.‬
‫אם נחשוב על זה לא כעל ביקור משפחתי סתמי‬ ‫אלא כעל מפגש משפחתי טיפולי...‬
‫אני יכול לדבר איתה?‬ ‫-הנה היא.‬
‫היי.‬ ‫-אני לא מרגיש בנוח לגבי זה.‬
‫העברתי את כל הבוקר‬ ‫בניסיון לתקן נפש מרוסקת.‬
‫תוכל להיות איתנו כל הזמן.‬ ‫-היה לך אקדח.‬
‫את יודעת עד כמה סרינה נבהלה ממנו?‬
‫אם תבוא, אוכל לתת לך‬ ‫את מה שהיה בכמוסת הזמן של סרינה‬
‫ואני לא אגלה לאף אחד איך זה הגיע לשם.‬
‫את נשבעת לי שתהיי רגועה?‬
‫שלא תתחילי לצרוח שהיא עומדת למות?‬
‫אני נשבעת בחייה של סרינה‬ ‫שלא אעשה שום דבר שיסעיר אותה.‬
‫אני סומך עלייך שתעמדי בהבטחה הזו.‬
‫תני לי לדבר עם הרופאה.‬ ‫-תודה, טום.‬
‫ניקו! איזה מעשה נוכלות‬ ‫מביא אותך אליי הפעם?‬
‫הו, הבאת לי בשר אדם!‬ ‫-כן. יש בחורים שפשוט אוהבים לפנק.‬
‫אבקש מהחבר המיוחד שלי‬ ‫לבדוק לך את התוצאות במערכת.‬
‫החבר שלך יכול לבדוק גם ברשומות הצבאיות?‬ ‫כי הבחור הזה נלחם כמו יוצא סיירת.‬
‫בשביל הצבא צריך חברים מיוחדים מסוג אחר.‬
‫את חסרת רחמים. תוסיפי גם את אלו לעסקה.‬
‫מה בדיוק אתה מחפש?‬ ‫-לא הרבה,‬
‫אני בסה"כ מנסה לחסוך לקליפורניה‬ ‫את ההוצאות על הוצאתו להורג של חף מפשע.‬
‫תנעלי נעליים, חמודה,‬ ‫אנחנו הולכים לבקר את אמא.‬
‫מעולה!‬
‫בעלך ובתך כאן.‬ ‫-תודה.‬
‫מה יש באיסט ביי, ילדונת?‬
‫שלום, מתוקה שלי. אני כל כך שמחה שבאת!‬
‫מה קרה?‬
‫זרקתי את הבגדים האלו לפח, אני בטוחה.‬ ‫מאיפה הבאת אותם?‬
‫השרת החזיר אותם. למה זרקת אותם?‬
‫אני לא רוצה שתלבשי‬ ‫את הבגדים האלו היום, טוב?‬
‫אני לא רוצה להוריד אותם!‬ ‫-את חייבת.‬
‫אמא, די! אני אוהבת את הסוודר הזה!‬ ‫-את לא יכולה ללבוש אותם. לא היום.‬
‫מה את עושה?!‬ ‫-פשוט תשיג לה בגדים להחלפה,‬
‫לא משנה מה. היא תישאר איתי‬ ‫והרופאים ישגיחו עלינו.‬
‫לורה, את עושה בדיוק‬ ‫את מה שאמרת שלא תעשי.‬
‫אני לא מבינה מה הסיפור,‬
‫אני פשוט לא רוצה‬ ‫שהיא תלבש את הבגדים האלו היום.‬
‫אתם יודעים מה, יכול להיות‬ ‫שעוד קצת מוקדם מדי בשביל הביקור הזה.‬
‫לא, את לא יכולה להוציא אותה.‬ ‫היא חייבת להישאר כאן איתי.‬
‫ייתכן שהרופאה צודקת.‬ ‫-טום?‬
‫אני יכולה לדבר איתך? רק לרגע.‬
‫תשגיחי עליה בבקשה.‬ ‫-תסלחי לנו לרגע אחד.‬
‫אני מצטערת, מתוקה.‬
‫אתה יודע שביום רביעי‬
‫ידעתי באיזה מועדון‬ ‫הקורבן של האסקל דבריי תימצא,‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫ובליל המחרת ידעתי איפה דבריי יהיה שוב,‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫ובגלל שידעתי את זה, הצלחתי לתפוס אותו.‬
‫לורה, מה את מנסה לומר?‬
‫בדיוק באותה הצורה אני יודעת גם‬ ‫שמשהו עומד לקרות לסרינה.‬
‫כל זה קרה בחלום שחלמתי ביום ההולדת שלי,‬
‫כשחזרתי הביתה ספוגה לגמרי.‬
‫טום, סרינה מתה והנישואים שלנו התפרקו.‬
‫ניסיתי להתאבד. האבנים בכיסים עוד היו עליי.‬
‫אם תיתן לה לצאת מכאן הערב, אתה...‬
‫לורה, אני לא יודע מה לחשוב. מה אני אמור...‬
‫אתה אמור לתת לי ליהנות מהספק, טוב?‬
‫רק ללילה אחד, זה הכול. ללילה אחד בלבד,‬
‫פשוט תן לה להישאר כאן איתי,‬ ‫במקום שבו היא בטוחה.‬
‫היא בטוחה איתי‬
‫ואני אשיג לך‬ ‫את העזרה הטובה ביותר שיש, בסדר?‬
‫אבל סרינה ואני עוזבים עכשיו.‬ ‫-לא,‬
‫אם תיקח אותה מכאן,‬ ‫בחיים לא תקבל את התכשיטים.‬
‫בטיחותה ושפיותה של סרינה חשובות לי יותר.‬
‫אתה תלך לכלא על כך שגנבת אותם.‬
‫בחיים לא תצליחי להוכיח את זה.‬ ‫היא תישאר איתי עד שמצבך ישתפר.‬
‫ביי. תגידי "ביי" לאמא שלך, מתוקה.‬ ‫-לא!‬
‫סליחה, אני לא יודעת למה חשבתי‬ ‫שזה רעיון טוב.‬
‫לא!‬ ‫-ביי, אמא!‬
‫לא, אל תלכי! לא!‬
‫יש לך מושג כמה זה הרסני בשבילה?‬
‫תנעלו את הדלתות. אל תצאי החוצה!‬ ‫אל תלכי לתחנת הטלוויזיה שלי!‬
‫אל תלכי לעבודה שלי! לא! התינוקת שלי! לא!‬
‫אין לכם מושג מה אתם עושים!‬
‫לא!‬
‫אני מבטיח לך שאמא תהיה בסדר.‬ ‫היא פשוט זקוקה לקצת זמן. כמו כולנו.‬
‫אוי, מתוקית.‬
‫אני יודע שהעיתוי לא מוצלח,‬ ‫אבל יש משהו שאני חייב לעשות.‬
‫בעבודה?‬ ‫-זה חשוב יותר מהעבודה, למען האמת.‬
‫בא לך לפגוש את מושל קליפורניה?‬
‫אנחנו חייבים?‬ ‫-הוא ביקש לראות אותי.‬
‫זו לא בקשה שאני יכול לסרב לה בקלות.‬
‫טוב, בסדר, אבל אמא אמרה‬ ‫שהוא רע לאיכות הסביבה.‬
‫אני בטוח שהוא ירצה לשמוע‬ ‫מה את חושבת בנושא.‬
‫זה לא ייקח זמן רב ואז נלך הביתה, טוב?‬
‫אז אבא שלך, שהרגע סיים את לימודי‬ ‫המשפטים, העובד הנלהב ביותר בחברה שלי,‬
‫רץ מהר כל כך להביא לי את הקפה שלי‬ ‫עד שהוא מועד‬
‫ושופך אותו על כל המחשב שלי‬
‫ומוחק לי את כל החומרים‬ ‫על תביעה ייצוגית בשווי מיליארד דולר.‬
‫לזכותי ייאמר שהתביעה הזו‬ ‫היתה מועדת לכישלון מלכתחילה.‬
‫אביך הוא אדם מוכשר וחשוב, סרינה,‬
‫אבל אני לא אומר לו את זה‬ ‫כי זה יעלה לו לראש.‬
‫שלום, טום.‬
‫תודה שבאת בהתראה כה קצרה.‬ ‫-כמובן, אדוני המושל.‬
‫פרסטון, אני רוצה שתכיר את סרינה פרייס.‬
‫נעים מאוד, אדוני המושל.‬ ‫-גם לי, העלמה פרייס.‬
‫אמא שלי חושבת שאתה לא אמור‬ ‫להחכיר שטחים ציבוריים בשפך הסקרמנטו‬
‫לשימוש פרטי ואני מסכימה איתה.‬ ‫-אז שלושתנו רואות עין בעין!‬
‫שלום, אני קולין דיקייזר,‬
‫איזה כיף לפגוש מישהי‬
‫בעלת היגיון ולב טוב.‬
‫טוב לראותך שוב, טום.‬ ‫-גם לי, קולין.‬
‫את יכולה להסביר לבעלי למה את חושבת כך?‬
‫אולי לך הוא יקשיב.‬ ‫-בגלל הציפורים, קודם כול.‬
‫עניין מי השתייה הוא אכן טיעון חזק,‬
‫אך בדיקות רבות ונשנות‬ ‫הוכיחו שלא נשקפת כל סכנה.‬
‫מי מבצע את אותן בדיקות?‬
‫כרגע אני חייב לדבר עם אביך, סרינה.‬
‫ולי יש פגישה שמחכה לי.‬
‫היה נעים מאוד להכיר אותך.‬ ‫-גם לי.‬
‫להתראות, טום.‬
‫קולין.‬ ‫-ריצ'רד.‬
‫בזמן שאנחנו נשוחח לנו,‬ ‫תרצי לעיין בספר הזה שעוסק בביצות‬
‫ושאשתי הניחה כאן במכוון?‬
‫בסדר.‬ ‫-תשבי שם, מתוקית?‬
‫הערב ישודר בטלוויזיה דיון‬ ‫בנושא גזר דין מוות בבית העירייה.‬
‫נאמר לי שהוזמנת להשתתף‬ ‫אך דחית את ההזמנה.‬
‫עם 68 תיקים שנפתחו מחדש‬ ‫וכל הטירוף של השבוע האחרון,‬
‫אין לי זמן להופיע בציבור.‬
‫אני מבקש ממך באופן אישי‬ ‫שתשקול את החלטתך מחדש.‬
‫אנחנו דואגים שג'ק אוונס, שהוא...‬
‫עורך הדין שמתנגד לגזר דין מוות‬ ‫שהוזמן לדבר בתוכנית.‬
‫ג'ק הוא בחור טוב, אבל הוא מעלה‬ ‫את הטמפרטורות לנקודת הרתיחה.‬
‫הוא מעודד את תומכיו להפגין‬ ‫בעצרת של "קורבנות למען הצדק".‬
‫שמעתי שהיה עימות.‬ ‫-שני אנשים בבית החולים, אחד במצב אנוש.‬
‫כשאנשים מתחילים להיפגע,‬ ‫מישהו מוכרח להנמיך את הלהבה.‬
‫ריצ'רד חושב שאתה מתאים לתפקיד.‬ ‫הוא חושב עליך גדולות ונצורות.‬
‫למעשה, ובבקשה אל תיתן‬ ‫לאגו שלך להתפוצץ לי במשרד,‬
‫הוא הוסיף אותך לרשימת המועמדים‬
‫להחלפת הסנטור שנפטר זה עתה‬ ‫בקונגרס של ארצות הברית.‬
‫אני מציין עובדה זאת‬ ‫רק כדי שתבין עד כמה אתה מוערך.‬
‫אדוני המושל, הכבוד כולו שלי.‬ ‫-אז תעזור לנו?‬
‫לורה לא בסביבה, אני לא...‬
‫למה שלא תיקח איתך את הבת שלך?‬
‫היא תרגיש בבית. "חדשות קיי-אם-אס-אף"‬ ‫זו התחנה של אמא שלה, לא?‬
‫אבא'לה.‬
‫תראה, טום, מה שלא תחליט, אני אבין לגמרי.‬
‫אבא'לה, אני צריכה לדבר איתך!‬ ‫-תסלח לי?‬
‫אמא אמרה שאנחנו לא אמורים ללכת לתחנה.‬
‫אמא היתה נסערת.‬ ‫-היא תהיה עוד יותר נסערת אם נלך.‬
‫זה חשוב, סרינה. זה קשור לסוג החברה‬ ‫שכולנו רוצים לחיות בה.‬
‫אני אבקש מבארי לבוא לאסוף אותך‬ ‫כדי שאמא לא תתרגז, טוב?‬
‫טוב.‬
‫אני אוהב אותך.‬ ‫-גם אני אוהבת אותך.‬
‫טוב, בואי נלך.‬
‫אם זה יעזור לך באופן כלשהו, אדוני המושל,‬ ‫לכבוד יהיה לי להשתתף.‬
‫אני מעריך את זה, טום.‬
‫נותרה שעה אחת עד שעת האפס‬ ‫וסרינה בטוחה בביתה.‬
‫אני עדיין משגיח עליה‬ ‫ואת עדיין... אלוהים יודע איפה.‬
‫היי, אל תטבעי לי שם. הגיע הזמן ללכת.‬
‫אני לא רוצה ללכת.‬ ‫-זה לשעה בסך הכול, מתוקה,‬
‫רק עד שבארי יבוא לאסוף אותך.‬
‫- שיחה נכנסת -‬ ‫- קפטן ניקו -‬
‫- חסום את המתקשר -‬
‫מתוקה?‬
‫היי!‬
‫חכי! מה את עושה?‬
‫אני מוציאה לפועל את נקמתה של העיר‬ ‫על ערימה של דו"חות שלא שולמו בזמן.‬
‫חתיכת כלבה!‬ ‫-תסלח לי? אדוני!‬
‫לא את, הגורל.‬
‫זה מה שזה, לא?‬ ‫הגורל שנלחם חזרה, את יודעת.‬
‫אם תשאל אותי, מדובר בהרגלים‬ ‫הקלוקלים שלך שמתחשבנים איתך.‬
‫זה אותו הדבר! האופי הוא עניין של גורל.‬
‫תראי, נשבע לך שאני באמצע הצלת חיים‬ ‫ברגע זה ממש, אז אולי את יכולה...‬
‫אני מצטערת, הכול מוכרח להיות טהור כשלג,‬
‫אבל אני אשמח לחכות פה רגע‬ ‫בזמן שאתה תתקשר להסדיר את התשלום.‬
‫אני חייבת להשתמש בטלפון.‬ ‫הם סיממו אותי כך שאשן כל היום.‬
‫אני חייבת לוודא שהבת שלי בסדר.‬
‫אם את רוצה להשתמש בטלפון,‬ ‫הרופאה שלך חייבת לאשר לך.‬
‫טוב.‬ ‫-היא יצאה כבר,‬
‫תוכלי לקבל שיחת טלפון בבוקר.‬ ‫-לא, את לא מבינה.‬
‫אני חייבת להשתמש בטלפון!‬
‫דני ג'קסון, לפני עשור,‬
‫והתובע המחוזי של סן פרנסיסקו, תומאס פרייס.‬ ‫בלעדי לחדשות קיי-אם-אס-אף, מיד.‬
‫- יציאה -‬
‫לא, אל תלכי לשם!‬
‫- קיי-אם-אס-אף -‬ ‫- חדשות עשר -‬
‫תודה, ארון. אני אוכל לצפות באבא שלי?‬
‫הנה הכיסא שלך, שם.‬ ‫-יופי.‬
‫יש לך נקודת מבט מושלמת על אבא שלך‬ ‫והלוח שלי נמצא ממש שם.‬
‫כשבארי יתקשר אני אלווה אותך למטה, טוב?‬ ‫-תודה, ארון.‬
‫הכול בסדר איתך הערב?‬ ‫-אני לא אמורה להיות פה.‬
‫הרגע תיארת את התחושות שלי לגבי‬ ‫היקום הזה, אז ברוכה הבאה למועדון.‬
‫אני אהיה ממש שם אם תצטרכי משהו.‬
‫ערב טוב וברוכים הבאים‬ ‫לדיון הערב על התפקיד‬
‫שעונש המוות אמור או לא אמור‬ ‫למלא בחברה שלנו.‬
‫לשידור החי באולפני חדשות קיי-אם-אס-אף‬ ‫מצטרף ג'ק אוונס, שהתבטא בתקיפות‬
‫נגד גזר דין מוות עוד מאז ימיו כסטודנט‬ ‫לתואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה.‬
‫כמו כן מצטרף אלינו התובע המחוזי שלנו,‬ ‫תומאס פרייס.‬
‫מר פרייס הוביל את התביעה נגד דניאל ג'קסון,‬
‫שיהיה האדם הראשון שיוצא להורג‬ ‫במסגרת המדיניות החדשה.‬
‫אני לא יכול לומר שאני שמח להיות כאן, טד.‬ ‫הנושא הזה לא משמח בשום צורה,‬
‫אבל תודה שהזמנת אותי להצטרף לדיון.‬
‫האם אנחנו תומכים בזכותו של הפרט...‬ ‫-היי, בארי. היא כאן איתי.‬
‫תאספי את הדברים שלך.‬
‫גברת פרייס!‬
‫טוב,‬
‫בואי ניקח אותך למעלה‬ ‫והצוות יעזור לך להרגיש בנוח.‬
‫כן, בסדר. לא!‬
‫- לאנשי צוות בלבד -‬
‫משקאות בטעם תות,‬ ‫חיתוך, הכנה ואחסון...‬
‫ערב טוב.‬
‫תודה, שלי. את יודעת,‬
‫מי מאיתנו לא תהה פעם איך כדאי לחתוך‬
‫ולאחסן תותים?‬
‫בתור מי שגדל בלב לבה שופע התותים‬ ‫של אינדיאנה,‬
‫אני זוכר שאמא שלי‬ ‫תמיד התמודדה עם הבעיה הזו‬
‫וכך בעצם נולד בי הרעיון הזה.‬
‫הרעיון הזה נוצר בהשראתה‬ ‫וחשוב לי לחלוק זאת עם הצופים שלנו.‬
‫תודה רבה לך. כעת בואו נדבר על...‬
‫כמה שווה המושל דיקייזר?‬
‫כמה כסף אפשר להרוויח מהכנסת שבבים‬ ‫לכל מחשב נייד ברחבי ארצות הברית?‬
‫מעניין שאנשים כמוהו הם תמיד אלו שרוצחים‬
‫והאנשים שגוזמים לו את הדשא‬ ‫הם תמיד אלו שמתים.‬
‫אנחנו בטוחים לחלוטין‬ ‫שלאנשים שנמצאים באגף הנידונים למוות‬
‫אכן מגיע להיות שם.‬
‫תסלחי לי, הטלפון שלי התרוקן לגמרי‬ ‫ואני מוכרחה להתקשר לשמרטפית.‬
‫אולי יש לך טלפון שאוכל לשאול, במקרה?‬
‫הם אף פעם לא נטענים כמו שצריך, מה?‬ ‫-ממש לא.‬
‫המשרד שלי נלחם בפשעי צווארון לבן‬ ‫בכל האמצעים שעומדים לרשותו.‬
‫מישהו שטוען שהוא הרוצח‬ ‫בקו מס' שתיים.‬
‫כמה כיסים יש בדבר הזה!‬
‫להרוס את הרקמה החברתית שלנו?‬ ‫-מפתחות לבית...‬
‫מפתחות לרכב. מה עוד, מפתחות לפסנתר?‬
‫בואי, תני לי לעזור לך, בסדר?‬
‫זה ממש לא היה הכרחי.‬
‫אמא אמרה לא לענות למספרים לא מזוהים.‬
‫בחורה חכמה, אמא שלך.‬
‫למה החלטת להיות ילדה טובה דווקא עכשיו?‬
‫כן, אני שמח ששאלת את השאלה הזו.‬
‫דניאל ג'קסון נמצא כשיר לעמוד למשפט.‬
‫הנה בארי!‬ ‫-לילה טוב, קטנטונת,‬
‫תבואי לבקר אותנו יותר, טוב?‬ ‫-לילה טוב, ארון.‬
‫אנחנו, החייזרים, מוכרחים לדבוק זו בזה.‬
‫ביי!‬
‫כאן ארון.‬ ‫-ארון, סרינה איתך?‬
‫סליחה, מי זה?‬ ‫-זו לורה. איפה היא?‬
‫אה, היי, לורה!‬
‫איפה סרינה?‬
‫ליוויתי אותה למטה. היא עם בארי.‬
‫ראית אותה? ראית אותה מגיעה עד אליו?‬
‫הוא הודה פעם אחר פעם...‬ ‫-כן.‬
‫ארון, אתה רואה אותה?‬
‫ראיתי אותה לפני שנייה.‬
‫בארי! בארי, איפה סרינה?‬ ‫-אני לא יודע,‬
‫ישבתי כאן וחיכיתי.‬ ‫-היא היתה ממש כאן!‬
‫לא ראיתי אותה.‬ ‫-היא נופפה לך...‬
‫סרינה!‬ ‫-היי! כמה זמן?‬
‫כמה זמן עבר מאז שראית אותה?‬
‫דקה, חצי דקה...‬ ‫-סרינה!‬
‫תן לי לדבר עם ניקו.‬
‫היי, אני אמצא אותה.‬ ‫-אני בדרך.‬
‫בואו נענה לשיחה נוספת.‬ ‫-בשמחה.‬
‫צופים יקרים, נזכיר לכם‬ ‫שאם אתם רוצים לקבל תשובה לשאלתכם‬
‫בנושא החם הזה,‬
‫אנא התקשרו למספר שמופיע על המסך שלכם.‬
‫המתקשר הבא שלנו בחר להישאר בעילום שם.‬
‫הוא בקו מס' שתיים.‬
‫ערב טוב, צופה יקר. מהי שאלתך אלינו?‬
‫השאלה שלי מופנית לתובע המחוזי‬ ‫ולמושל, בייחוד למושל.‬
‫אילו הייתי סוציופת,‬
‫אתה חושב שהייתי מניח לפחד מהמוות למנוע‬ ‫ממני לעשות את מה שאני חש צורך לעשות?‬
‫הטיעון שהעונש אינו מרתיע‬ ‫נשען על כרעי תרנגולת‬
‫כי איך ניתן להוכיח את הצלחתו?‬ ‫-אני חושב‬
‫שאתם צריכים לשמוע‬ ‫מה דעתו של בוחר צעיר בנדון,‬
‫מישהו בעל דעות משל עצמו‬ ‫לגבי העונש הראוי בגין פשעים חמורים‬
‫כמו, למשל, חטיפת ילדים.‬
‫קדימה, דברי.‬ ‫-אבא'לה!‬
‫מה אמרת על כוח ההרתעה‬ ‫שבגזר דין מוות, אדוני המושל?‬
‫סרינה!‬
‫מוכן לדם של ילדה קטנה על הידיים שלך?‬
‫אבא'לה!‬
‫תעצרי!‬
‫אני ממש מעבר לפינה, סרינה. אני כמעט שם.‬
‫את בסדר? הכול בסדר?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫יופי.‬ ‫-פשוט הבהלת אותי.‬
‫- גאה להיות מוזרה! -‬
‫אני כן.‬ ‫-את כן מה?‬
‫גאה להיות מוזרה.‬
‫היא רצה אל בארי שישב ברכב שלו.‬
‫אני ממש מצטער, טום, לא ידעתי שהיא שם.‬
‫הנה היא!‬ ‫-תן לה לרוץ.‬
‫התינוקת שלנו נעלמה.‬ ‫-תן לקלטת לרוץ.‬
‫היא ראתה משהו הפעם.‬ ‫-"הפעם"?‬
‫הגבר עם הקעקוע על פרק היד.‬ ‫אמרתי לה לברוח אם היא תראה אותו.‬
‫אם היא ראתה אותו, אולי גם אנחנו נצליח.‬ ‫ארון, כמה זוויות ראייה יש לך?‬
‫זה כל מה שיש לנו.‬
‫תעלה לנו את קדמת הבניין.‬
‫אני כאן.‬
‫ניסינו להבהיר לך שאנחנו לא סתם צוחקים.‬
‫בבקשה, אל תפגעו בה.‬ ‫היא בת שמונה בסך הכול.‬
‫אף אחד לא יפגע בה‬ ‫כל עוד נקבל את מה שהבטחת לנו.‬
‫אני נשבע לכם שכן.‬
‫אתם... הלו?‬
‫אמרתי לך לא לבוא לכאן. התחננתי בפניך.‬
‫אמרתי לך להביא לי את התכשיטים!‬
‫ידעתי שהיא בסכנה,‬ ‫אבל אתה סירבת להאמין לי.‬
‫איך, איך ידעת? הם יצרו איתך קשר?‬
‫מי יצר איתי קשר? מי?‬ ‫-הם התקשרו אליי,‬
‫הם התקשרו אליי הרגע.‬
‫מה?‬ ‫-הם רוצים את התכשיטים עכשיו‬
‫או שהם... יהרגו את התינוקת שלנו.‬
‫מי זה "הם"?‬ ‫ושלא תעז להגיד לי שאתה לא יודע.‬
‫אני יודע,‬
‫ואני לא אספר לך כי את תעשי משהו מטומטם‬
‫ותגרמי לבלגן גדול אפילו יותר‬ ‫מכפי שכבר יצרת‬
‫והתינוקת שלנו תמות.‬
‫תגיד לי מי מחזיק בה!‬
‫הכול בגללך! בגלל שהתרוצצת לך‬ ‫עם ניקו ג'קסון נפלה עלינו הצרה הזו.‬
‫הם יתקשרו אליי בעוד שעה‬ ‫כדי לומר לי איפה לפגוש אותם,‬
‫אז או שתעשי מה שאני אומר לך‬
‫או שתתכונני לקבור את הבת שלך,‬ ‫אם מישהו בכלל ימצא את הגופה אי פעם.‬
‫זו אני. אנחנו יכולים להציל אותה.‬
‫הם רוצים את הטבעת ואת העגיל.‬
‫למה?‬ ‫-אני לא יודעת, אבל הם אצלך?‬
‫הבאת אותם מהכספת?‬ ‫-כן.‬
‫הם במרחק של 25 דקות. איך הם הגיעו אלייך?‬
‫טום גנב אותם מהכספת.‬
‫האנשים שמחזיקים בסרינה‬ ‫התקשרו לטום הרגע.‬
‫איפה התכשיטים? אני אבוא לפגוש אותך.‬
‫זה רחוק מדי מזרחה. אני אפגוש אותך‬ ‫באמצע הדרך, ברציף מס' 22, בעוד 45 דקות.‬
‫אני נוסע לשם עכשיו. נתראה שם, לורה.‬
‫טוב, נתראה בקרוב.‬
‫איפה התכשיטים?‬
‫אני מטפלת בנושא.‬ ‫אני אחזור לפני שהם יתקשרו אליך.‬
‫אני צריכה את הרכב שלך.‬ ‫-אני בא איתך.‬
‫לא.‬
‫אני לא סומכת על עצמי שלא ארצח אותך.‬
‫תן לי את המפתחות שלך.‬
‫אני אתקשר אליך כשהם יהיו אצלי.‬ ‫המפתחות!‬
‫סבתא? סבתא?‬
‫בואי, את חייבת לראות את זה.‬ ‫מישהו לקח את סרינה.‬
‫הם התקשרו לתוכנית ואמרו שהם לקחו אותה.‬
‫מי לקח אותה?‬ ‫-הם לא יודעים.‬
‫מה אמרת על כוח ההרתעה‬ ‫שבגזר דין מוות, אדוני המושל?‬
‫מוכן לדם של ילדה קטנה על הידיים שלך?‬
‫פרסטון, מספיק. אתה סתם מתעלל בעצמך.‬
‫הוא מזמין אותי למשחק "שפן" מכוער וקטלני.‬
‫אם תשתהה,‬ ‫אתה מניח לו לקבוע את תנאי המשחק.‬
‫ואם אשתף פעולה, אני נוגס בפיתיון.‬
‫אני מוציא את דני ג'קסון להורג לא למען‬ ‫הצדק, אלא כדי להבהיר את הנקודה שלי.‬
‫כך או אחרת, הוא מנצח.‬ ‫-יש רק דרך אחת לגרום לו להפסיד,‬
‫לתפוס אותו ולהחזיר את הילדה הקטנה‬ ‫הביתה לאבא שלה.‬
‫לחצתי את ידה לפני מספר שעות.‬
‫אין לך מושג, האור שבעיניה...‬
‫אני לא רוצה למצוא את עצמי‬ ‫חונך איזה מרכז לחקר ציפורים לזכרה‬
‫אבל אם נוציא את דני ג'קסון להורג,‬
‫אנחנו בעצם אומרים לו,‬ ‫"קדימה, תפגע בה, בוא נראה אותך!"‬
‫מישהו כמוהו יעשה את מה‬ ‫שהוא מתכנן לעשות בכל מקרה ויהי מה.‬
‫לדעתי תמשיך עד הסוף המר.‬
‫לא משנה מה אעשה כעת, זה לא יגרום‬ ‫למפלצת הזו להחזיר אותה הביתה.‬
‫זו אמת קשה לעיכול‬ ‫שידענו מראש כשנכנסו לפוליטיקה.‬
‫זה כמו לנטוע מטע. אתה לא תמיד זוכה‬ ‫לראות את העצים נושאים פרי.‬
‫לא הייתי בטוחה קודם לכן,‬ ‫אבל כעת אני חושבת שלוגן צודק.‬
‫כל שאפשר לעשות הוא להמשיך עד הסוף המר.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫לא!‬
‫אבא שלי הוא התובע המחוזי.‬ ‫הוא יוצא לרכיבות עם ראש העיר‬
‫ועם מפקד המשטרה כל יום ראשון!‬
‫אם השוטרים יתפסו אותך, אתה מת!‬
‫אפילו הפושעים האחרים‬ ‫שונאים אנשים שפוגעים בילדים.‬
‫בכלא מרביצים להם והורגים אותם.‬
‫הצילו!‬
‫לדבריו של הפושע הזה,‬ ‫פשעיו הם קריאת תיגר אישית וישירה עליי‬
‫ובתור אבא לילדים, אני נשבע‬ ‫שאענה לקריאה ואתמודד איתה.‬
‫אני אוודא שהמפלצת הזאת,‬
‫כמו גם כל מי ש...‬ ‫-תראי אותו,‬
‫מנצל את סרינה כדי להדגיש את הנקודה שלו.‬
‫פושע נטול מצפון...‬ ‫-אני לא מסוגלת לשמוע אף מילה נוספת.‬
‫לא יזכה להגדיר את התנאים‬ ‫לפעולותיה של המדינה.‬
‫החל ממחר ב-16:00,‬ ‫בתמיכתה המלאה של הרשות המחוקקת,‬
‫צו ההוצאה להורג של דניאל ג'קסון‬ ‫ייכנס לתוקפו.‬
‫אני הולכת לחייב אותך בגדול‬ ‫על שעות נוספות בחשבונית הבאה.‬
‫זה אכן היה האסקל דבריי הידוע לשמצה‬ ‫על שניהם, דרך אגב.‬
‫דנ"א נקבי שונה על כל אחד מהם.‬
‫זה עוזר לך?‬ ‫-מאשר לי.‬
‫תודה, מרס, אני צריך ללכת.‬ ‫-היי, רגע, השיער!‬
‫זו היתה בדיחה או משהו?‬
‫למה את מתכוונת?‬ ‫-הבחור הזה מת, אתה יודע.‬
‫הבחור שהשיער הזה היה שייך לו.‬
‫בחור מת מסוגל לעשות את זה?‬
‫ההצצה היקרה שלך לרשומות הצבאיות‬ ‫מוכיחה אחרת.‬
‫השם צונזר בקובץ‬ ‫אבל לפני חמש שנים, בעיראק,‬
‫המטוס שהוא הטיס התרסק‬ ‫במרחק של עשרה ק"מ מחוץ לפלוג'ה.‬
‫בום!‬ ‫-טוב, אז הוא מת. אני מאבד את שפיותי.‬
‫אני חייב לעוף, מרס.‬ ‫-חכה רגע! התיקייה על רוח הרפאים.‬
‫הרי שילמת תמורתה, אחרי הכול.‬
‫תודה לך.‬ ‫-בבקשה.‬
‫היי, רובי.‬ ‫-סבתא לא בסדר.‬
‫מה זאת אומרת, "לא בסדר"?‬ ‫תני לי לדבר איתה.‬
‫המושל אמר‬ ‫שהוא יהרוג את אבא שלי מחר בארבע.‬
‫הוא אמר את זה בטלוויזיה!‬ ‫-יש עוד חודשים עד אז!‬
‫לא, מחר בשעה ארבע.‬
‫סבתא נהייתה חולה ונפלה לרצפה.‬
‫התקשרתי למוקד החירום. היא משמיעה קולות‬
‫אבל היא לא זזה.‬ ‫-טוב, אני בדרך אליכן.‬
‫איפה אתה, ניקו? אני מחכה לך.‬
‫גברת ג'קסון, את צריכה להיות תחת השגחה.‬
‫ניקו, תגיד להם שאני חייבת להגיע לכלא.‬
‫הכול טוב, הכול יהיה בסדר.‬
‫היי, שמי ניקו ג'קסון, אני הבן שלה.‬
‫מה קרה לה בדיוק?‬
‫לאמא שלך היה התקף לב.‬
‫אמא.‬
‫את תצטרכי להקשיב לאנשים האלו עכשיו.‬
‫דני. אני חייבת לראות אותו.‬
‫היי, דני היה רוצה שתטפלי בעצמך.‬
‫אני יודע שכן.‬
‫התקף לב זה כמו לב שבור?‬
‫כן, רובי. כן.‬
‫היי, אני צריך ללכת לאיזה מקום‬
‫אבל אני אחזור אלייך בקרוב, טוב?‬
‫בואי לפה.‬
‫האחיינית שלי יכולה לנסוע איתכם‬ ‫לבית החולים?‬
‫כמובן.‬
‫מה אם אבא שלי ימות ואז סבתא תמות גם?‬
‫יהיה לי לב שבור.‬
‫סבתא תהיה בסדר.‬
‫את רוצה לדעת למה?‬
‫כן? כי היא האישה החזקה ביותר‬ ‫שאנחנו מכירים, נכון?‬
‫תפודים?‬
‫וטוגנים.‬ ‫-כן, טוגנים.‬
‫מי אתה? מה אתה רוצה?‬
‫קא-יה!‬
‫אני שונאת אותך!‬
‫את חתיכת בחורה קשוחה.‬ ‫-ושלא תעז לשכוח את זה.‬
‫מה קרה? התכשיטים?‬
‫הם אצלי.‬
‫הדאגת אותי. אני יכולה לקבל אותם?‬
‫מה? מה קרה?‬ ‫-הם יהרגו את אח שלי מחר.‬
‫לאמא שלי היה התקף לב כשהיא גילתה.‬
‫אם היא תמות, האחיינית שלי‬ ‫תאבד גם את אבא שלה וגם את סבתא שלה.‬
‫התכשיטים האלו מוכיחים שדני לא הרג‬ ‫את קרינה מרקוביץ' ואת ג'ניס קים.‬
‫התכשיטים יגרמו לפתיחת התיק מחדש, לורה.‬
‫התכשיטים יצילו את סרינה,‬ ‫ניקו, את הבת שלי!‬
‫הם יצילו את סרינה!‬ ‫-אני יודע! את חושבת שלא?‬
‫זה האיש הרביעי. הוא יוצא צבא שחשוב כמת,‬
‫הוא הכיסוי המושלם.‬
‫אם נמצא אותו, נמצא את סרינה.‬ ‫-לא.‬
‫ניקו, נמסור למשטרה‬ ‫את דו"ח הדנ"א מהתכשיטים‬
‫ונדרוש שהם יפתחו את התיק של דני מחדש,‬
‫אבל חייבים להשתמש בתכשיטים‬ ‫כדי להחזיר את סרינה עכשיו!‬
‫הדו"ח לבדו לא יעזור לדני.‬
‫ללא התכשיטים שניתן לבדוק ולבחון שוב ושוב,‬ ‫אף אחד לא יינצל.‬
‫אל תעשה את זה.‬ ‫-קחי.‬
‫ניקו!‬
‫לא, חכה! ניקו, אתה לא יכול‬ ‫לעשות את זה! לא!‬
‫תרגום כתוביות: יעל בלום‬